Tragediile din viața lui Cornel Palade. Mama, moartă la 27 de ani, iar tatăl securist l-a snopit în bătaie. Cum a ajuns dintr-un simplu fierar betonist un actor celebru: „În prima noapte în București am dormit în boscheți în Pădurea Băneasa”
Cornel Palade și-a povestit viața într-un interviu oferit jurnalistei Mara Bănică, în care și-a adus aminte cu tristețe atât de pierderea mamei sale, care a murit pe când avea doar cinci ani, cât și despre bătăile primite de la tatăl lui, dar și despre momentul în care a fugit de acasă și a ajuns în București fără niciun ban în buzunar.
![Imagine articol](https://actualitate.net/_image/0949d9a71a5426af87b63a48bea1bd26/r%3A1400x1400%3Bfit%3Ainside%3Banimated/%2F2024%2F05%2Fcornel-palade--1--1.jpg.webp)
Cornel Palade este unul dintre cei mai simpatici actori de comedie și prezentatori de divertisment din România, însă viața lui nu a fost deloc una ușoară. A trăit într-o familie cu încă cinci frați, alături de care a întâmpinat multe greutăți. Chiar dacă nu a simțit sărăcia ca pe un lucru grav, de la 14 ani a înfruntat viața singur, după ce tatăl lui l-a dat afară din casă și l-a trimis la școală în altă parte. Nu a rezistat și a fugit la București, unde a dormit sub cerul liber, fără bani de mâncare și nicio perspectivă.
La 15 ani, Cornel Palade și-a încercat norocul în Capitală, alături de un prieten pe nume Toma, cu care a trăit adevărate peripeții, demne de poveștile cu Ion Creangă.
Cornel Palade, traumatizat de moartea prematură a mamei sale
„Când au venit comuniștii la putere au trebuit să-și facă cadre noi. Atunci au luat din oamenii cu origine sănătoasă, care implica, nu știu, să fie țărani sau nu știu ce ... să-și facă cadre. Și tata a făcut școală de ofițeri la Secu și a fost securist o perioadă. Și a lucrat la Constanța, de fapt, a lucrat la Mangalia o perioadă, a fost ceist (n.red. ofițer de contrainformații) în hidroaviație, și în perioada aia m-am născut eu, în 1952, într-o iarnă, în luna decembrie.
„Am fost marcat de dispariția mamei, care a plecat de lângă noi foarte tânără, aveam 27 de ani. Am rămas eu și sora ei. Eu aveam cinci ani și jumătate, sora mea, Dumnezeu să o ierte, avea trei ani și jumătate. Am o poză, dar imaginea ei nu îmi este foarte clară, chiar dacă mă uit la poză, ce să spun... Atunci stăteam la bunici.
Mara Bănică: De ce s-a prăpădit mama așa de tânără ...?
„De tuberculoză. Tuberculoza nu avea leac pe vremea aia. Și s-a curățat repede. Mă rog, asta este. Am avut noroc după aceea. Tata s-a recăsătorit cu o femeie căreia îi murise și ei soțul. Și avea și ea un băiat și o fată. Iar fata ei era de-o seamă exact cu sora mea. Iar ele au mers împreună la școală ca și cum erau gemene. Fata ei era subțirică, sora mea, aceeași mâncăcioasă ca și mine, era mai dolofană.”
Mara Bănică: A fost o mamă bună mama vitregă? Îi spuneai mamă?
„Normal. Mamă îi spun și acum, și o iubesc. Pentru că ea ne-a crescut, ne-a ridicat, ne-a înălțat, a avut grijă de noi. Ne-a purtat la școală din puținul care era. Era greu. Bine, toată lumea era săracă acolo, în jurul nostru. Și nu știam cum e să fii bogat, așa că nu ne-am simțit stingheri pe ulița noastră acolo. Dar mama era un magician desăvârșit, făcea din trei cartofi, două cepe, patru roșii, trei feluri de mâncare. Când mâncam pui era sărbătoare. Nu se mânca atunci carne nici măcar o dată pe săptămână.”
Mara Bănică: Chiar dacă tata era în Securitate? Nu aveați aceste privilegii?
„Tata a fost o perioadă, iar în momentul în care partidul și-a făcut cadre i-a dat cu șutul în fund. Bine, nici tata nu a fost ușă de biserică, a mai făcut și el prostioare. Și l-au dat afară.”
Cornel Palade lua bătaie „soră cu moartea” de la tatăl securist
Mara Bănică: Cum era tata?
„În primul rând, un om pe care l-am iubit foarte mult, l-am respectat foarte mult. El era un dictator. Era mai dur, cu bătăi așa sistematic. Pe fete nu le atingea, pe mine mă ardea, eram cel mai mare și responsabil pentru ce se întâmplă în casă.”
Mara Bănică: Îți meritai bătăile de la tata?
„Corect. Le meritam, pentru că eu nu am fost supus niciodată. Și am zis că libertatea mea merită orice preț, cu riscul că luam bătaie. Erau nenumărate motivele pentru care luam bătaie, eu eram mai liber, mai independent.
Că nu mă aliniam la programul pe care el îl făcea el, nu respectam orele la care el spunea să fim la masă, nu veneam la orele la care el spunea să fim în casă. Hai să fim serioși, despre ce vorbim aici?!”, a încheiat Cornel Palade.
Cu privire la zonele în care a locuit, actorul și prezentatorul Cornel Palade a povestit despre locurile în care a locuit, dar și cum tatăl lui, care de la ofițer la Securitate a devenit tehnician agronom, după care s-a angajat la o mină de uraniu, unde a fost sondor, iar mai apoi a făcut o școală de maiștri.
Cornel Palade, despre prima noapte în Capitală. A fugit de acasă și a dormit în boscheți
„Am stat în Constanța, apoi ne-am mutat înapoi la Moinești până am terminat opt clase. Apoi ne-am mutat pe Valea Muntelui, pe Valea Bistricioarei, ca să spun așa. Tata a fost un băiat isteț, îi mergea mintea. Eram patru, apoi au mai făcut doi ai lor. Mama stătea acasă, ce era să facă, eram mulți. Era extraordinar la mesele de Crăciun, de Paște, simțeai familia. Nu prea glumeam acasă. Era tata cu ochii pe mine. Îmi spunea: ai să-nfunzi pușcăriile, numai prostii faci.
Nu făceam nimic, dar trebuia să respect un program. Nu mă îmbătam, nu făceam nimic. Într-o zi mi-a pus 25 de lei în mână și mi-a zis: ieși.
Și-am plecat. Aveam 14 ani și jumătate.
M-am dus la Școala Profesională, am zis să mă fac sondor (n.red. muncitor la o sondă). Am stat un an de zile și am fugit de la școală, că tot nesupus am fost. Mă băteau pedagogii. Că le răspundeam, că nu mă aliniam. Și m-au băgat în sala de cantină, unul stătea în ușă, unul mă bătea. Și am văzut o draperie lungă de un metru, un metru jumate. Și când i-am dat una peste cap, i-am luat pielea de pe cap, de pe frunte. Și am ieșit de acolo. Apoi a venit directorul și am fost exmatriculat din școală. Dacă afla tata eram terminat.
A venit un prieten, un coleg, care a zis: dă-o dracu de școală, că asta nu e meserie ce facem noi aici. Avem 15 ani și jumătate. Toma îl chema, îmi aduc aminte. Zicea că are un frate care face armata la București. Nu aveam bani de tren. Am plecat. Vorbim cu nașul, ne-a prins, ne-a dat amendă. Imaginează-ți doi proști, doi moldoveni, că nu am coborât în Gara de Nord, ci în Gara Băneasa.
Am luat-o pe jos până la Otopeni, unde făcea frate-su armata.
Ne-a dat ăla o pâine neagră și un calup de brânză, am înfulecat acolo. După care am plecat înapoi pe jos spre București. Și am luat-o iar cu valizele după noi. Și unde să mergem noi. Am zis că mergem să ne culcăm în pădure. Și ne-am culcat în pădure. Și pe vremea aia era o legendă că umblă unii cu o mașină neagră și răpesc copiii și le ia sângele. Ăla a adormit. Și aud fâș fâș prin frunze. Îl scol pe ăla. Și ne-am băgat într-un scuar din ăla și am dormit în boscheți. Ne-am trezit noi dimineața, lumea se ducea la plimbare în Parcul Privighetorilor. Imaginează-ți cum se uitau oamenii ăia la noi, când ne-au văzut când am ieșit din boscheți. Ne-a făcut că nu-i vedem. Ne-am întors la Otopeni să ne dea frac-su o bucată de șuncă ceva. Ăla era în post. În sfârșit, ne-am dus într-un șantier pe acolo, seara am dormit în niște bălării.
A doua zi am văzut o echipă de muncitori și i-am întrebat dacă nu aveau nevoie de doi oameni. Și ăia se uitau, care oameni? Păi noi doi (n.red. râde). Du-te, domnule, de aici, ne-au spus.
Ăla era mai mare decât mine. Și era o problemă, că nu aveam nici 16 ani. Până la urmă, ne-au pus ăia la muncă pe acolo, am dormit în șantier. Eram muncitor necalificat, lucram ca fierar betonist. Am văzut că nu-i niciun rost, am zis că mă întorc înapoi la școală. Și mă trezesc cu mama și cu tata, că vin și-l iau pe băiatul lor la o nuntă. Au aflat toată povestea.
Tata când a auzit a început să zică: îi iau gâtul, îl omor. Eu l-am făcut, eu îl omor. Mama încerca să-l calmeze. În sfârșit, am ajuns acasă. A plătit la stat școlarizarea și tot. Am ajuns acasă și apoi am plecat înapoi la București fierar betonist.”
Cornel Palade a devenit cunoscut în anii '90, după ce a început seria de spectacole umoristice alături de Romică Țociu, atât pe litoral, cât și în restul țării, cu apariții numeroase la Teatrul de revistă „Constantin Tănase” din Capitală.
Din 1998, Cornel Palade și Romică Țociu au prezentat „TeleEuroBingo Show” la Antena 1, o emisiune TV care oferea premii telespectatorilor.